Gino Bartali | |
---|---|
![]() | |
Narození | 18. července 1914 Ponte a Ema |
Úmrtí | 5. května 2000 (ve věku 85 let) Florencie |
Místo pohřbení | Toskánsko |
Povolání | sportovní cyklista a sportovní ředitel v cyklistice |
Ocenění | velkodůstojník Řádu zásluh o Italskou republiku (1986) rytíř velkokříže Řádu za zásluhy o Italskou republiku (1992) Spravedlivý mezi národy (2013) |
Nábož. vyznání | římskokatolická církev |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Přehled medailí | ||
---|---|---|
Tour de France | ||
vítěz | TdF 1938 | Tour de France |
vítěz | TdF 1948 | Tour de France |
stříbro | TdF 1949 | Tour de France |
Giro d'Italia | ||
vítěz | Giro 1936 | Giro d'Italia |
vítěz | Giro 1937 | Giro d'Italia |
vítěz | Giro 1946 | Giro d'Italia |
Giro di Lombardia | ||
vítěz | Lombardia 1936 | Giro di Lombardia |
vítěz | Lombardia 1939 | Giro di Lombardia |
vítěz | Lombardia 1940 | Giro di Lombardia |
Gino Bartali (18. července 1914, Ponte a Ema – 5. května 2000) byl italský cyklista.
Byl pravděpodobně nejznámější a nejvážnější soupeř Fausta Coppiho (nejen v Itálii). Oba spojuje podobný osud, jejich sportovní kariéra byla přerušena druhou světovou válkou a tak přišli o nejproduktivnější léta, oběma zemřel bratr při nehodě, oba nějaký čas soupeřili ve stejném týmu „Legnano“., aby se později rozešli a každý pak hájil barvy odlišných koncernů: Legnano kontra Bianchi. Itálie se rozdělila na dva tábory. Coppi a Bartali: dva soupeři, ale také dva sportovci, kteří k sobě i k ostatním, chovali úctu. Dokazuje to známa fotografie z Tour de France 1952, která se pro všechny stala symbolem solidarity.
Zatímco Fausto Coppi opustil peloton předčasně, když zemřel na malárii, kariéra Gina Bartaliho je jednou z nejdelších v dějinách cyklistiky.
Gino Bartali poprvé nasedl na bicykl ve třinácti letech, začal závodit společně se svým bratrem, který v roce 1936 zemřel při havárii. První úspěchy se dostavily v roce 1935, když se stal mistrem Itálie po sérii nepřetržitých vítězství, které završil následující rok triumfem na Giro d'Italia. Poté následovala řada dalších úspěchů a právem byl korunován králem silnice. Byly o něm napsány knihy, stovky článků, ale také písně, jako ta nejznámější od Paola Conte.
Člověk velkého srdce a nezapomenutelné upřímnosti, milován pro svou čistotu (tak jako když vzpomínal s nezapomenutelnou intenzitou na svého soupeře Fausta Coppiho na jeho pohřbu). Když Gino Bartali zemřel, do Florencie se s ním přijel rozloučit celý svět, náměstí Elia Della Costa bylo zasypáno miliony květin.